Początki chemii dla użycia słuchaczów przy Imperatorskim Wileńskim Uniwersytecie - (:unkn) unknown (My University, 1816)
Chemijos pradmenys - tai 3-iasis pataisytas ir papildytas leidimas (1800 - 1-asis, 1807 - 2- asis). Kaip rašo autorius pratarmėje, leidimas tarnauja tikslui, kad papildyti vadovėlį naujai atrastais elementais, naujais stebėjimais, nes chemija tobulėja ir keičiasi beveik kasdien, keičiasi taisyklės moksle, tad teko redaguoti ir perdaryti kai kurias dalis. Teko koreguoti ir patį žodyną, autorius kritikuoja žalojančius kalbą, svetimų naujadarų plitimą, kreipiasi į mokinius, kad jie rūpintųsi mokslo tobulinimu ir populiarinimu ir "duotų ramybę kalbai", kad prigytų nusistovėję apibrėžimai. Autorius apgailestauja, kad iki šiol nėra pateikiamas atskirai cheminės technologijos kursas. Vadovėlis didelės apimties - du tomai per 900 p. Dar pirmos laidos vadovėlio pasirodymą pats autorius pavadino būtinybe chemijos mokymo klausimui spręsti bei terminijai norminti. Didžioji dalis terminijos perimta iš Liudviko Pliaterio (Plater, 1775-1846). Kaip žymaus prancūzų mokslininko A.L. Lavuazje (Antoine-Laurent de Lavoisier, 1743-94) pasekėjas, pirmame tome pilnai rėmėsi jo teorijomis ir citavo jo samprotavimus bei naudojo terminus. Pirmas tomas iliustruotas 3 lentelių lapais, kuriuose vaizduojami chemijos laboratoriniams darbams naudojami prietaisai ir indai. (Parengė Eglė Šegždienė). InC – galioja autorių teisės.
SNIADECKIS Andrius (Jędrzej Śniadecki) *1768-11-30 Žnine (Gniezno vaivadija, Lenkija) †1838-05-16 Vilniuje (palaidotas Gorodnikų km., Ašmenos raj. Baltarusijoje) Vilniaus universiteto (VU) profesorius, chemijos žinių skleidėjas, chemiją iškėlęs į populiariausių disciplinų tarpą, VU chemijos mokyklos kūrėjas, studijų reformų aktyvus šalininkas, garsus gydytojas, Vilniaus medicinos draugijos steigėjas, Šubravcų draugijos pirmininkas, jos laikraščio Wiadomości Brukowe nuolatinis autorius. 1787 baigė Novodvorsko gimnaziją. 1787-91 studijavo matematiką, vėliau mediciną Krokuvos Jogailos vyriausioje mokykloje. Keletą metų dėstė Fizinėje kolegijoje. 1792-93 studijavo Pavijos universitete (Italija), tobulinosi Milano ligoninėse. 1793 suteiktas medicinos ir filosofijos daktaro laipsnis.1793-95 studijavo Edinburgo universitete, praktikavosi Vienos ligoninėse. 1796 dirbo Voluinėje (Ukraina) šeimos gydytoju. Nuo 1797 VU Chemijos katedros vedėjas, parengė studijų programą. 1798-1803 m. dėstė ir farmaciją. VU įrengė chemijos laboratoriją. 1800 išleido pirmąjį dviejų tomų chemijos vadovėlį lenkų k. "Chemijos pradmenys" (1807- 2-as leidimas, 1816-17 3-ias, 2004- lietuvių k.). 1804 parengė vyriausiosios medicinos mokyklos Voluinėje projektą, išleido vieną pirmųjų pasaulyje biochemijos monografijų "Organinių būtybių teorija" I dalį lenkų k. 1805-1807 parašė "Pastabos apie fizinį vaikų auklėjimą", kur ragino tobulinti medicinos pagalbą, propagavo higieną, sveiką mitybą ir fizinį lavinimą. Knyga pakartotinai išleista 9 kartus. 1806 aktyvus Vilniaus medicinos draugijos kūrėjas, aštuonis kartus išrinktas jos pirmininku. Tais pačiais metais įsigijo Baltupio (Ašmenos raj., Baltarusija) dvarą. 1808 paskelbė atradęs naują cheminį elementą vestį, parengė chemijos vadovėlio mokykloms rankraštį, kuris nebuvo publikuotas. 1811 išleido "Organinių būtybių teorijos" II dalį. 1810-1821 pasirodė vertimai į vokiečių, o 1825 - ir prancūzų k. Lenkijoje. 1812 susitiko su imperatoriumi Napoleonu. 1817 vienas iš Šubravcų (Nenaudėlių) draugijos steigėjų, o 1819 išrinktas jos pirmininku. Draugija humoristiniu stiliumi pašiepė atgyvenusius socialinius papročius. 1817 tapo Peterburgo medicinos-chirurgijos akademijos garbės nariu. 1822 išėjo į pensiją, pasitraukė iš VU, vertėsi medicinos praktika. 1827 grįžo į VU vadovauti Terapijos ir klinikinės medicinos katedrai. 1828 išrinktas Varšuvos medicinos draugijos nariu. 1834 tris mėnesius buvo Medicinos-chirurgijos akademijos rektoriumi. 1838 po mirties išleisti "Organinių būtybių teorija" trys tomai lenkų k. 1861, 1905, 2000 išleista Lenkijoje, 2018 išversta į anglų ir lietuvių k. Visus savo darbus parašė gyvendamas Vilniuje arba Rovnopolio (Baltarusija) dvare. Iš viso išspausdino 34 mokslinius darbus (19 medicinos, 15 chemijos). Nemažai mokslinių darbų skelbė Dziennik Wileński (steigėjas ir redaktorius). Pagrindinė literatūra: Railienė, Birutė. Andrius Sniadeckis. Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2005, 269 p.; Lietuvos chemijos istorija : nuo seniausių laikų iki 2008 metų. Vilnius : VUL, 2014, 772 p. (Parengė Eglė Šegždienė). InC – galioja autorių teisės.
Keywords: Senosios knygos